- Hei, Germain! - Hei, Paoulo.
80, 90, 100...
Det mangler penger.
- Glemte du noe? - Ja. At du er en idiot og en tjuv!
- Penger mangler. - Du avsluttet aldri jobben. Stikk!
Det gjorde jeg det så! Det tok åtte timer i stedet for ti.
Drittsekk!
Vær så god! Drittsekk!
- Forsvinn, idiot! - Hold kjeft, tjuv!
Han skylder meg for ti timer. Han stjal to.
OFRET FOR FEDRELANDET
En, to, tre, fire...
- ...fem, seks... - 19!
- Prater De med meg? - Ja, unge mann. Det er 19 av dem.
- Hva ler De av? - De sa "unge mann".
- Sammenlignet med meg er De det. - Kommer De ofte hit?
Nesten hver dag, hvis Gud vil. Jeg lurer på en ting.
- Hvorfor teller De duene? - Om en mangler eller en ny kom...
Se på den lille med hvitt på vingen. Den var ikke her lørdag.
Jeg så det. Jeg kaller den Hvitvinge.
- Gir De dem navn? - Ja.
Ser man nøye etter, er ingen lik den andre. De er ulike, som barn.
- Har De barn? - Nei. Og De?
Nei.
Hvis De hadde hatt barn, hadde De vel ikke blandet dem sammen.
Si ikke det om det hadde vært 19 stykker!
- Hva heter de andre? - De andre...
De som kysser er Pierrot og Gledespiken.
Den ved siden av er Tyren. Den er Flua...
Det der er Skorpa. Han som vil ha overtaket er Jeannot.
Den med fjæra i nebbet er Tyven. Han tar alle fjær.
Den lille slu der...er Marguerite.
Som meg! Jeg heter også det, men jeg staver det med to T-er.
Min stakkars far kunne ikke stave når han skrev på fødselsattesten.
Så ville moren min beholde stavingen. De syntes at det var morsomt.
Jeg ble til etter en kjærlighetshistorie. Som alle.
Nei, ikke alle. Noen er en feil.
- Jeg må gå nå. - En annen dag kanskje.
Takk, monsieur! Hva heter De?
Chazes. Germain Chazes.
M Chazes, det var hyggelig å treffe Dem.
Takk for at De presenterte Deres store familie.
Pass på vesken. Det er småtyver her som kan stjele den.
- Jeg har ingenting i den. - Det står ikke på den.
- Hei, Germain. - Jeg fyller år! En drink!
- Fin musserende. - Det er hvitvin.
- Hvor gammel er du? - Det er en forsvarshemmelighet.
- Hei, Youssef! - Ser han ikke eldre ut?
Din jævel! Ikke på skoene mine!
- M Landremont, et lite glass? - Takk, jeg drikker aldri alkohol.
- "Konge uten hode". Fem bokstaver. - En spagetti i tomatsaus!
Har du sett rypa der? Dritpen. Sykepleieren på sentralen.
Jeg er tent på henne, men vet ikke...
Louis Capet! Ludvig XVI ble dekapitert i 1793.
- Hvem? - Hun i rosa.
- To sylter og en dagens. - Dagens er slutt!
- Hvem ville ha spagetti? - Kvinnen ved vinduet.
Jeg tar den.
Null! Jeg vil aldri se deg igjen.
- Samme kan det være. Du er et svin! - Han fikser dere sammen.
- Al dente? Er det her? - Ja. - Kan jeg få prate ferdig?
Jeg hører ingenting. Slutt å bable!
- Hva vil du ha å drikke? - Et glass rødvin.
Jeg hører ikke lenger.
- Heter du Marie-Christine? - Nei, Stephanie.
Hun gjør det slutt med en fyr. - Francine, et glass Côte du Rhône.
Gi henne vinen! Hun heter Stephanie.
- Du er utrolig. Skal jeg gå dit nå? - Ja, ikke i morgen tidlig!
- En runde til! - Når betaler du?
- Det er forsvarshemmeligheter! Ciao! - Den var god.
- Youssef! - Får jeg kjenne?
- Kom hit! - Hei, hei.
- Har du flørtet ferdig? - Jeg er bare vennlig.
- Ta deg av dette. - Får jeg et kyss?
Ikke nå.
"Orientering Maupassant".
En, to, tre, fire, fem. "Orientering"?
"Guide"! Guy de Maupassant.
Det hadde du aldri klart! "Guy de Maupassant".
Jo! Guide Maupassant er som Guide Michelin.
Nei. Guide Maupassant?! Nå drømmer jeg.
Er det som Guide Michelin? For et kålhue!
- Hva da? - Ingenting. Fanken.
Bilmekanikeren som har kontroll over alt!
Jaha, Chazes. Kan vi ikke svaret?
Har alt gått i knas for M Chazes?
Feilen med M Chazes er at han ikke er så "vas"'.
Tvert imot er han veldig sløv. Stemmer ikke det, Chazes?
Du har fått post!
Jeg legger det her. Du er håpløs.
God dag.
- Gratulerer. Godt jobbet! - Jeg tar meg av det.
Nei, jeg gjør det. - Flytt deg!
Han gjør bare tull. Da han ble født måtte han trekkes ut med tang.
Ti timers lidelse! Så stor var han.
Ti skålpund. Vet du hva det blir?
Fem kilo! Det er alt dette:
En pose poteter, en pose ris, en flaske olje, et pund margarin.
Så får man det der. Det spiser, koster, er skittent. For en glede!
"Det"!
Hvordan kan man kalle en person "det"?
Jeg ville ikke engang kalle en hund det.
Hvis jeg hadde en hund, ville jeg i det minste si hunden. "Det"!
- Det er meg! - Ja.
Folk burde tenke etter før de skaffer barn.
En unge er ikke som en kjøter som man forlater ved veikanten.
- Hva mumler du om? - Jeg mumler om...
Jeg syns at... Jeg blir bare sint.
Hva da?
Visse familier viser ømhet, rufser en i håret og sier: "Pappa opp i dagen!"
Jeg ligner ingen, utenom et par gærninger.
- Ikke si sånn om faren din! - Jeg kan ikke annet.
Av 15 ord var tolv vulgære eller banning som skitnet til alt.
Det er bare sånn jeg kan prate om ham.
Han fins ikke. Og ikke jeg heller. Jeg har manglet et forbilde.
Jeg har måttet oppdage alt selv.
Ikke vær dum! Jeg er glad over at du fins. Jeg har vært heldig.
- Hvorfor heldig? - Jeg elsker deg jo, min skatt.
Jeg elsker å være i deg. Jeg kjenner meg lykkelig. Det er mykt og varmt.
Det er som å være svøpt i silke, i fjær.
Kjenner du til Guide Maupassant?
- Lukk opp, Germain! - Hva er det?
- Hvem er det? - Det er Julien.
Du må hjelpe meg. Landremont gråter og sier at han skal ta livet sitt.
Fanken også.
Jeg kommer!
Fordømte Landremont tørner iblant.
- Siden kona døde har han vært sprø. - Når skjedde det?
For tre år siden. Hun døde av kreft.
- Fanken... - Han roper på hjelp, men åpner ikke.
- Hadde du selskap? - Annette.
- Jeg beklager. - Jeg hater alle! Skjønner dere ikke?
Han har drukket i bøtter og spann. - Lukk opp!
Landremont!
- Dra til helvete, sier jeg! - Hun gjenoppstår ikke av din grining.
- Hun er død. - Ikke si sånt!
- Jeg orker ikke. - Det ordner seg. Lukk opp nå.
- Lukk opp! Skal vi knuse et vindu? - Nei. - Landremont...
Gi meg den. Ikke gjør noe dumt.
Vent nå.
- Jeg må pisse. - Ok.
Han pisser.
- Nå gjør han det igjen. - Unnskyld.
Germain!
Det er ikke sant.
Gjør du det igjen?! Nå holder det!
- Du fjerner jo navnet mitt hver gang. - Det er et offentlig monument!
- Hvorfor får ikke jeg stå der? - Det er for de døde! Forstår du ikke?
- Må man ha dødd? - Ja! I krigen.
- Hvorfor i jøsse navn gjør du dette? - For å kødde.
God dag, M Chazes!
- Er alle her? - Ja da.
- Liker De å lese? - Jeg har forsøkt, men det gikk ikke.
Du, Fnatten! Slutt!
- Hva kaller De den? - Fnatten.
- Hva betyr det? - Skabben, om De foretrekker.
- Mener De scabies? - Ja, men...
Man kan kalle unger det også, for de klenger alltid på en.
- Det kan være forstyrrende. - Derav sammenligningen med fnatt?
- Nettopp. De forsto. - Ja da. Jeg forsto Dem!
En kamerat kalles Jojo Ze Cook.
Papegøyen hans heter De Gaulle og han sier: "Jeg forsto Dem!"
- Er vennen Deres kokk? - Kjenner De ham?
- Nei, dessverre ikke. - Hvordan visste De at han var kokk?
De sa: "Jojo The Cook". "The Cook" betyr "Kokken" på engelsk.
Ze Cook...betyr...
Da forstår jeg!
Som slakteren som kalles Patéen, og snekkeren som kalles Planken.
Jojo Kokken, men på engelsk.
Jeg forstår!
Jeg lurer på om han vet det.
Flaks at du ble kokk med navnet ditt!
- Hva? Hogg i her. - Jeg tar den. Hvor skal den?
- I midten. Det er bryllup i kveld. - Jaha!
Landremont! Jeg sa til Jojo at det var flaks at han var kokk.
- Når han heter Ze Cook. - Hva prater han om?
Ze Cook betyr "kokk" på engelsk. Det gikk tydeligvis ikke inn!
Han er virkelig dum som et brød.
Germain! Jeg heter Pelletier. Joel Pelletier.
Ze Cook er et kjælenavn fordi jeg jobbet i England.
- Ok! - Det er som om du ble kalt Ze Mehe.
- Du er ikke tissetrengt? - Slutt! Du er ikke bedre enn Germain.
- Men snillere. - Hva vil du ha? - Litt hvitt.
Kan jeg låne kassebilen? Jeg skal storhandle på onsdag.
- Som alle onsdager. - Hei, Germain!
- Hei, Youss! - For en parfymestank! En date?
- Ja, med meg. - Stephanie...
Hei, Stephanie! Dette er Julien. En bra kar. Hva syns du?
Han liker virkelig deg. Ja, mer enn det!
- Han er sjenert. - Hold opp!
Du burde passe på. Mange står i kø.
Germain! Gå og hent tomater i kjøkkenhagen din med Jojo!
- Vi har jo masse. - De er utsolgt! Vi trenger dem nå.
- Ok. - Kom igjen, Germain! - Nå fikset jeg dere sammen.
Ha det, Stephanie! Youss stinker.
Se på henne.
Ta for deg! Bry deg ikke om meg!
Hun kaster dem på meg, hvis hun får dem.
Du planter dritten din hos meg. Da kan jeg vel få ta?
Du røyker for mye, har jeg sagt.
Man skal holde kjeften. Særlig du!
- Nifst å være hennes sønn. - Vi har ikke valgt hverandre.
Jeg forstår at du dro. Men hvorfor har du husvogna så nær?
Om jeg så bodde på andre siden av jorden-
- blir ikke avstanden påvirket mellom oss. Det sitter i hodet. Det er...
- Det er symbolsk. - Nettopp.
Så har jeg jo kjøkkenhagen min her. Det er jeg som har dyrket alt.
Se på kålhodene, friséesalaten og purren!
Drivhuset der borte har jeg bygget.
Ta for deg av tomatene!
Her har du bifftomater, her Black Krim.
Og disse... Hvilken sort er det?
- Marmandes. - Ja.
Vær så god, mine damer. Jeg har fine tomater!
Fine tomater, purre og kålrøtter!
Fin romersk salat, hagesalat og friséesalat. Som frøken her!
Vennlig å kalle meg frøken. Fire purrer.
- Vær så god. Ja, ta de store! - Meloner?
Cloclo har meloner. Seguin har god vin til melonene.
Tok du de store? 2.20 euro. Har du 20 cent? Der står prisen.
Mange takk. Krøllete og vakker, som salaten!
- Minn meg om melonene på fredag! - Jeg kan ikke fredag. Jeg gir blod.
Igjen?! Sykepleieren din er en vampyr. Hvordan er hun mot deg?
- Unnvikende. - En bra start.
Vær så god! En vakker blondine!
Den er opptatt.
- Den er opptatt. - Hva mener du?
- Så frekt. - God dag, M Chazes.
- Kall meg Germain! - Virkelig?
- Selvsagt. - Bare om De kaller meg Margueritte.
- Hvis De insisterer. - Det gjør jeg.
- Ålreit. - Jeg er sen.
Nevøen og hans kone kom fra Belgia.
De dukket opp så diskret. Det hadde med penger å gjøre.
Merker De at jeg oppfører meg som om vi hadde et stevnemøte?
- Et kjærlighetsstevnemøte! - Smørbrødet Deres ser godt ut.
- Vil De ha? - Nei takk. Jeg har spist lunsj.
Det er morsomt å treffe en mann i parken hver dag.
- Har De ikke arbeid? - Jo, jeg har flere.
- Nå har jeg trykket på "pause". - Jeg tenkte på Dem i går kveld.
- Hvorfor det? - På Dem og duene våre.
Når man ordner bøker pleier man jo bla i dem på måfå.
Jeg fant en setning...
Nå har jeg selvsagt glemt den. Men jeg finner den.
"Kan man forestille seg en by uten duer, uten trær og uten parker."
"Der man verken hører vingeslag eller blader som spiller i vinden."
"Et nøytralt sted der alt er sagt."
"Årstidene kan bare leses på himmelen."
"Våren merkes bare i luften eller på blomsterkurvene"-
- "som selgerne kommer med fra byens utkanter."
"En vår som selges på markedet."
- Liker De det? - Ja, men kan De ikke lese det igjen?
- Ikke les for fort. - Naturligvis ikke. Unnskyld.
"Kan man forestille seg en by uten duer"-
- "uten trær og uten parker."
Slike fins jo ikke! Boken virker bra. Hva heter den?
"Pesten", av Albert Camus.
- Albert? Som bestefaren min! - De får gjerne låne den.
Nei, lesing er ingenting for meg.
"Vi dro ut som 500, men vi fikk snart forsterkninger"-
- "og vi var 3 000 da vi frankom havna."
"Da vi frankom havna." Bravo!
Til og med når M Chazes leser høyt, gjør han uttalte stavefeil!
- Skal jeg ta noe annet fra boken? - Ja da, hvorfor ikke.
Så fint! Jeg liker å lese høyt.
Men ser folk meg bable alene på en parkbenk, tror de at jeg er...
- En gammel skrulle. - Skrulle!
Det er jo en småsprø en, hva?
- Har De det travelt? - Nei da.
Skal vi bare slå opp et sted?
Jeg hopper over begynnelsen, så kommer vi inn i historien.
- Den utspiller seg i Oran i Algerie. - Jeg vet det.
- Hadde De lest den? - Jeg vet at Oran ligger i Algerie.
Vennen min Youssefs foreldre kommer derfra.
Jeg forstår.
"Etter den 18. svømte fabrikkene og varehusene over"-
- "av hundrevis av rottekadaver."
"Iblant ble man tvunget til å slakte buskap som hadde lidd altfor lenge."
"Overalt der medborgerne ble samlet"-
- "ventet rottene, stablet i søppelkasser"-
- "eller i lange køer i rennsteinene."
- Sover De? - Nei, jeg lever meg inn. Fortsett!
"De følgende dager ble situasjonen forverret."
"Mengden oppsamlete gnagere økte"-
- "og avlingen ble hver morgen stadig rikere."
"Så, den fjerde dagen, gikk rottene ut for å møte en kollektiv død"-
- "ut av bol, kjellere, grotter og kloakken."
"De gikk i lange, bølgende rader, vaklet i dagslyset"-
- "snudde seg rundt og døde inntil menneskene."
Er det ikke godt skrevet?
Jeg ble grepet med en gang, som en kanin i ørene.
De oppsvulmete og stinkende rottene som skrek overalt. Jeg så dem nesten.
Rotter er det eneste dyr jeg ikke liker.
Har De ikke lest noe av Camus? "Den fremmede" eller "Fallet"?
Nei, det ringer ingen bjelle.
Skal vi fortsette?
Ja. Men en annen gang.
- Jeg har med frukt til deg. - Tørker du ikke av føttene?
- Hvor mange har du røykt i dag? - 350. Og det skal du drite i.
- Hvorfor dekker du over onkel George? - Jeg er lei hans stygge tryne.
- Men det er jo slekta. - Alle er idioter!
- Du har glemt brevene dine igjen. - Min pensjon! Skulle du ta den?
Gi meg den!
Se hva du gjorde nå, din store tølper!
Kom og sett deg.
Hva kan du passe i? Ikke blått...
Her har vi noe!
Du har jo en spansk side. Litt av en flamencodansøse.
- Liker du å danse? - Ja.
Det passer deg utmerket. Og jeg smigrer ikke.
Men jeg har ikke råd.
- Du kan betale med ditt temperament. - Slutt!
- Hva skylder jeg deg i leie? - Hvorfor?
- For husvogna. - Det ordner seg.
Jeg kan lage mat for deg også, M Gardini.
Jean-Mi.
Hvorfor snuser du her?
Hent matvarene på supermarkedet i stedet for å stirre!
Jeg blir så trøtt av den ungen.
Vil du ha en ørefik?
"Rieux lyttet til de opprømte latterne i byen"-
- "og husket at de alltid var under trussel."
"Han visste det som menneskemassen ikke så og som man kan lese om."
"Den dag kunne komme da ulykken som folk ville dra lærdom av i pestens"-
- "skikkelse vekket rottene og sendte dem ut for å dø i en lykkelig by."
- Slik, ja. - Er den slutt?
Vi leste "Pesten" på ti dager. Bortsett fra noen stykker.
- De leste. - Nei, Germain.
De er en utmerket leser, å lese er også å lytte.
Se på barna! Når man lærer dem å lese, leser man høyt.
Hvis man leser bra og de lytter bra, vil de høre mer.
- Og så har de fått et behov. - Da sitter man fast, som med dop!
Jeg har aldri brukt dop, men ikke bøker heller.
De får den. Nå beholder De den.
Jeg insisterer! Vær så god. Vi er bare gjester på jorden.
Jeg gir Dem en bok. Jeg strøk under de stykkene som vi har lest.
- Takk nok en gang. - Jeg sier ikke: "Det var ingenting."
Det er ikke "ingenting".
Hvis De vil kan jeg vise Dem tekster som ligger meg varmt om hjertet.
- Skulle De ville det? - Det blikket har nok forvridd menn!
- "Skulle De ville det?" - Gå nå. Adjø, Germain!
Adjø, Margueritte!
PESTEN
"Pesten".
Hva sa hun? Ja, nettopp...
"Følgende dag, den 17. april..."
Et stort jordskjelv har rammet sør i landet.
Hus har rast sammen. 32 personer er døde, hundrevis er skadet.
Jøss, noen har virkelig uflaks!
Blir de ikke bombet, forsvinner bakken under dem.
- Iblant rammes de av kolera også. - Eller pest, som i Camus' bok.
- Har du lest Camus? - "Pesten", "Fallet", "Den fremmede".
- Når ble du interessert i bøker? - Hva er det med Francine?
- Youssef dro. - Hvor da?
Spør "med hvem"! Med sykepleieren Stephanie.
- Jeg trodde... - Ja da, men ingen merket noe.
Ikke se på meg!
- Stakkars... - Skal vi gråte eller spille?
Ikke gråt, lille venn.
Du... Youssef kommer tilbake.
- Hvor gammel er du? - 50 år. Jeg er 50 år.
- Da så. - Hva da?
Det er en stor aldersforskjell.
Youssef vet at den beste sausen lages i gamle gryter.
- Nå sier jeg: "Bra-vo!" - Selvsagt vil man hjelpe til.
Det fins andre menn enn Youssef.
Det er som dr. Pellisons gamle Simca. Han pleier å komme hit iblant.
Den lå ikke lenger annonsert til salgs, men han fant en kjøper. Hva?
Du er i slaget. Er det all litteraturen?
- Jeg har ærender å gjøre. - Ja, og bøker å lese.
- Ta det bare med ro tilbake! - For et fehue!
Skikkelig fehue.
De typene ler godt av meg...
Å lese er vanskelig. Det kan jeg si til deg, for du kødder ikke med meg.
Man leser et ord og forstår, neste og det tredje også.
Man fortsetter og stryker under 8, 11, 12 helt til slutten.
Og hvor har man kommet?
Man vil sette dem sammen, men det går ikke. Ordene er hulter til bulter.
Som en neve skruer og muttere som er slengt i en kasse. Forstår du?
For de som kan, er det selvsagt lett.
Som for Margueritte.
Den lille bestemoren på 40 kilo, som ser ut som en valmue-
- har tusenvis av hyller i hodet med bøker, bøker, bøker...
- Hun forstår alt! - Hei.
For noen fine grønnsaker! Du burde ha blitt gartner.
Jeg ville bli glassmaler.
- Glassmaler. Det finnes ikke. - Jo, det gjør det.
- Skal du ha en ørefik? - Ta det rolig, Jacqueline.
- Hvor har du fått den ideen fra? - Under et vindu i kirken.
- Det er vakkert. - Han kan jo praktisere hos Pyrex.
- Jeg vil jo lage vindu. - Vinduer! Det er ikke en jobb.
Noe i veien?
- Ikke rør ungen min! - Hold kjeft.
- Det er uspiselig. - Hva? Nå ber du om unnskyldning!
For hva da? Her!
Vil du ha en til?
Skal du ut og måke dritt?
- Jeg skal ha dritten ut. Ut herfra. - Du står i veien.
Ta ditt pikk og pakk og dra! Straks!
Au, helvete! Er du gal?
- Ut! Jeg teller til tre. En! - Jeg kommer ikke tilbake!
- To! - Jacqueline, unnskyld meg.
Faen, hun er sinnssyk!
Helvetes jævla dritt!
Dette skal du få angre!
Du hører fra meg! Det blir ikke morsomt!
Du skal få høre fra meg!
- God dag, Jackie. - Hei, småen! - Ordfører! Hva bringer deg hit?
- Du svarer ikke i telefon. - Den er stengt.
En Gardini ringte om en husvogn som du egenrådig besitter.
- Han vil ha den tilbake. - Den er bare å hente.
- Han bor visst her. - Han har gjort det.
- Hva driver mannen med? - Han slår barnet mitt! Og meg.
- Vil du anmelde ham? - Jeg ordner det selv.
- Har du truet ham? - Jeg?! Nei.
- Da er saken klar. Adjø, Jackie. - Adjø, ordfører.
- Du har vel ikke et greip? - Nei, sånt har jeg ikke.
- Hvor lenge har vi kjent hverandre? - Det er en stund.
- Du spiller vel ikke dum? - Nei.
- Og gjødsel, da? - Hva da?
- Ja, gjødsel! - Gjødsel, gjødsel...
Man kan ikke fylle jorden med sånt. Er jorden dårlig, så er den det.
Da får man fire-fem småpoteter.
Men hvis jorden er svart, fuktig og består av store, klebrige klumper-
- gir den alt den har. Da trengs ingen gjødsel.
- Hva er det? - De er et fint menneske, Germain.
Takk for alle disse underverk, men nå trenger jeg en trillebår.
Jeg hjelper til. Hvor bor De?
På Les Peuplier, eldreboligen i utkanten av byen.
En gammel venn av moren min bodde der.
Hun spilte scrabble og tygget bok- staver. Så svelget hun en Z og døde.
Unnskyld. Unnskyld meg, Germain.
Det var fryktelig sørgelig. Jeg beklager din mors venninne.
En så beklagelig ulykke!
Personlig trives jeg veldig bra i eldreboligen.
Stemningen er god og personalet omtenksomme.
De skal vite at alderdommen er en byrde, særlig for omgivelsene.
Fordelen er at når man er lei, vet man at det snart tar slutt.
Jeg tenker på en setning i boken som vi leser nå.
Han prater om å "ule som en hund ved sin mors grav."
- Er De sikker på at det står det? - Ja, det er jeg.
"Ule som en hund ved sin mors grav."
Her er det! "Man uler alltid som en hund ved sin mors grav"-
- "som en forlatt hund." Germain, De imponerer meg.
- De har et utmerket auditivt minne. - Nei, men jeg husker det jeg hører.
"Det er ikke bra å dyrkes så tidlig. Det skaper dårlige vaner."
- Jeg, da? Jeg vil gjerne høre. - Unnskyld. Jeg glemte meg bort.
"Det er ikke bra å dyrkes så tidlig. Det skaper dårlige vaner."
"Man søker, håper og venter."
"Morskjærligheten lover livet noe i gryningen som den aldri holder."
Det er tittelen. Tittelen "Løfte ved daggry".
I begynnelsen lover livet en ting som det siden ikke holder.
Sånn er det. Først har vi morskjærligheten og etter den...
"Hver gang en kvinne omfavner deg"-
- "og holder deg mot hjertet sitt er det bare kondolanser."
"Man uler alltid som en hund ved sin mors grav, som en forlatt hund."
- Der var den! - Ja.
"Aldri mer, aldri mer, aldri mer skal de herlige armene omslutte deg"-
- "og de myke leppene snakke om kjærlighet."
Forfatteren Romain Garys kjærlighet til moren sin var svært sterk.
- Er det ikke en oppdiktet historie? - Nei, han forteller om livet sitt.
Tenk om det hadde vært motsatt.
- Motsatt? - Ja.
Hva hadde hendt om moren hans ikke hadde elsket ham?
Jeg vet ikke. Hvis man ikke har fått nok kjærlighet som barn-
- får man oppdage den siden.
- Ikke sant? - Jeg vet ikke. Jeg vet ikke.
- Lever moren din fremdeles? - Ja da.
Hvordan var hun mot Dem som barn?
Hun ga faen i meg.
Og nå?
Det er som alltid.
Hun behandler meg som luft. Hun betyr ingenting.
Det er jo fælt. En mors likegyldighet er blant det verste som fins.
Ja... Jojo sier at hun ikke har det i seg.
Det har hun aldri hatt.
Jeg var en feil, en ulykke den 14. juli.
Et knull.
- Hva heter du? - Jackie.
Disse purrene!
Jeg har fått nok av purrene!
Hva er det med deg? Hva gjør du?!
Tilbake til hytta di!
- Hva har du gjort med dem? - Jeg har ikke gjort noe.
I morges dro hun opp purrene og kastet dem på meg.
- Her om dagen ville hun male katten. - Den blir kanskje fin!
- Du har ny frisyre. - Nei, det har jeg ikke.
- Sett henne på et hjem! - Hvem?
- Ikke Francine! Moren din selvsagt. - Hun vil nekte.
- Tving henne! - Da stikker hun en med greipet!
- Nei takk. - Det er moren hans. Man har bare en.
- En holder! - Så grusom er hun ikke.
- Litt grinete bare. - Hun er råtten i huet, som en fisk.
- Det er min mor! Vis litt respekt. - Jeg spøkte.
Er jeg fremdeles her med dere i hennes alder, så...
Takk, Francine!
Jeg blir glad når du står ved siste holdeplass. Liker du kjøttgrateng?
Det vet du. Jeg liker alt med deg.
Å, skatten min...
- Se opp! - Ja.
- Sover du over her? - Ja visst. Hvorfor ikke?
Lager du et barn til meg i kveld?
Flere, hvis du vil.
Nei. Jeg mener alvor.
Hva blir jeg for slags far? Jeg får ikke engang sammen tre ord.
Jeg er et null. Hva kan jeg gi det barnet?
Kjærlighet.
Hvordan har Francine det?
- Gjett. Hun er deppa. - Faen også!
Stephanie er ung, men hun er slitsom.
Francine er også slitsom, men jeg kjenner henne.
- Hva ville du ha gjort? - Jeg er ikke deg. Jeg sliter nok.
Hvem du enn velger, vil du alltid ule som en hund ved din mors grav.
Det er sant! Du har rett.
- Har De tatt en golfrunde? - Nei! Det er til Dem.
- Er det til meg? - Vent litt.
- Hva er det? - Vær så god.
Lukk opp!
- En ordbok. - Den er ikke så ny, men vel brukt.
- De trenger den ikke. De vet jo alt. - Nei, jeg er for gammel for reiser.
Med en ordbok reiser man fra et ord til et annet.
Man går vill i labyrinter, man stopper opp, drømmer...
- Ble De glad? - Veldig.
Vi har jo ikke lest noe siden "Løfte ved daggry".
- Det er sant. - Hva har De lyst til?
Jeg vet ikke, jeg. En eventyrroman eller en krim?
Vel... Jo, nå vet jeg det!
- Noe om indianerne i Amazonas. - Hvorfor det?
Jeg hadde en seriebok om dem da jeg var barn. De levde bra.
De var halvnakne, med bare en lapp over...
- Kjønnsorganene. - Nettopp.
De slappet av, spilte fløyte, drakk, røkte jointer-
- og tittet på jenter med brystene i været og med fjær på...
Jeg har nok historien vår i biblioteket mitt. En roman.
Men da får De komme hjem til meg. Nå ja, hjem og hjem...
- Jeg vil ikke forstyrre. - Det gjør De ikke.
Vi sier tirsdag. På en kopp te.
Te?
Ok, te blir bra.
For å finne ord må man kunne stave.
Nå skal vi se. "Labyrint".
L, A... Labyrint?
L, A, B...
...B, I, N...
En eller to R-er?
Hva tror du? Hvordan ville du skrive det?
Det er ikke engang med.
Vi slår opp navn i stedet.
Ok, "Marguerite"...
Marguerite.
Med en T. Nå skal vi se.
"Margerit: Navn på blomst."
Noe så detaljert! Takk for opplysningen. Hørte du?
Nå ser vi på "Annette".
Annette... "Aneth".
Sånn staves det jo ikke. Det betyr "dill".
Det må jeg si! Vi sjekker "Germain".
Hvem er denne Germain, da?
G, E, R... Her er "Germain".
"1: Helbror, -søster etc."
"To: Innbygger i Germania, germaner."
"Burgundere, frankere, gotere"-
- "lombarder, saxere, teutonere, vandaler"...
Ja, min kjære Vandal.
Vi er ikke alene. Min lille Jeremy...
Vi ser på "tomat", så legger vi oss.
Tomat, tomat, tomat...
Her er har vi "tomat".
"So...la...na...ceae".
"Solanaceae, tomater: se Olivette" Er det alt de har med?
Marmande, da? Og St Pierre og Bellstar, når jeg likevel er i gang?
Er det ikke sesong?
Da slår vi opp "Solanaceae".
"Familie av planter. Dicolté, dicoldé, décoldélo, dicolty..."
Hva faen! Det er ikke sant.
Det er rene kinesisken. Visse ord mangler. Så er det for mange ord.
Det er ingenting for oss. Margueritte får den tilbake.
Jeg har med meg vasken din.
Vi ses i kveld.
Hva sa du? Hva er det?
Jaha, skjortene mine...
Fytte rakker'n for et vær! Med vår høye skatt.
Det er likhet! Det regner på alle.
- Hvem er blomstene til? - Ikke til deg.
- Fire, fem, seks... - Er skjorta fra Tutti Frutti?
- Kan vi få være i fred? - Har dere sett samfunnshuset?
Graffiti overalt. De jævlene!
- Hvem har gjort det? - De små idiotene. Det var nymalt.
- Hva vil du ha? - Jordbærbrus. Vandaler!
- Teutoner, lombarder... - Longobarder.
Som man sa burgundere, frankere, gotere.
- Og så mer? - Saksere, teutonere og vandaler.
- Du begynner å bli slitsom. - Hvordan vet du det? Så du vet alt?
- Er det en ordbok? - Jeg dreper deg!
- Hva er det? - Ut med dere hvis dere krangler.
- Morn, Youss! - Hallo!
Bravo, Youss! Jeg ba ikke om arme riddere.
Tørk dem nå. Og deg selv.
- Er han tilbake? - Det er ikke tvillingbroren.
- Er det derfor...? - Ja da.
Ser du, Francine! Gamle gryter...
Hva er det med deg? Er du gal? Da får du søke hjelp.
- Jeg sa til Francine... - Hold tåta nå!
- Får man ikke prate her? - Nå spiller vi.
ELDREBOLIG LES PEUPLIERS
- Hei. Jeg ser etter Margueritte. - Hvilken? Det er flere.
- Med to T-er. - Madame Van de Veld! Har du avtale?
- Vi skal drikke te. - Én trapp opp, og lengst bort.
Mange takk.
- Å, Germain! - Fra hagen.
Takk. Blomster fra hagen Ders!
Stig på. Går De rundt med ordboken Deres?
De får den tilbake. Jeg har ikke bruk for den.
Jeg kan ikke stave "labyrint" og finner ikke ordet.
Og finner jeg dem, er jeg ikke enig.
Ta området mitt for eksempel: det var bare en tomat: Olivetten!
- De andre vokser ikke i ordboken. - Jeg er enig. Den er ufullstendig.
Jeg slo opp "fnatt", men har ikke funnet det enda.
Der ser De!
Unnskyld, slå Dem ned. Ikke der!
- Der borte. - Det er for sent for meg.
De trenger ikke hogge ned skoger i Amazonas for å lage ordbøker-
- til oss håpløse dumskaller.
Det er som å gi briller til en nærsynt.
Man ser for mye, alle feil og alle svakheter.
Jeg har prøvd å lære med Deres hjelp.
Men det gjør vondt. Det var bedre før da det var utydelig og enkelt.
Jeg setter på teen.
Det gjør vondt i meg også når jeg hører Dem prate slik.
- Er det Dem på fotoet? - Ja.
Det må jeg si! De var ikke mye større da.
- Hvor kampet De? - Det var i Zaïre, eller Kongo.
Jeg var der på et medisinsk oppdrag for WHO.
- Hva er WHO? - Det er World Health Organisation.
Vent! Jeg tar den. Jeg hjelper til.
- Da er De en eks-intellektuell. - Nei da.
Det holder med forsker. Skal jeg servere Dem?
Takk, det holder. Ikke for mye.
- Det er fint her. - Ja, men det er veldig dyrt.
Nevøen hjelper meg, men hvor lenge? Kona hans misliker det.
- Skal vi gi opp, da? - Hva da?
Indianerne våre fra Amazonas.
Jeg fant en roman av Sepúlveda. Det er en chilensk forfatter.
Den handler om et urfolk i et land langt borte-
- uskyldig anklaget for mordet på en hvit jeger.
Den virkelig skyldige er en majestetisk panter.
Men vi lar indianerne våre dra tilbake til skogene sine.
Vent! Hva het boka Deres?
"Den gamle mannen som leste kjærlighetsromaner".
"Nauséeux reiste seg, grep macheten med begge hendene"-
- "og ventet på sluttkampen."
"Over ham slo hunnen intenst med halen."
"Ørene vibrerte da de fanget skogens alle lyder."
"Men hun angrep ham ikke."
"Forundret strakte den gamle mannen seg etter geværet sitt."
"Hvorfor angriper du ikke? Hva leker du?"
"Han spente hannen og siktet."
"På denne avstanden kunne han ikke bomme."
- Hva skjedde så? - Neste gang, Germain.
Ja... De er trett.
Jeg tror ikke at jeg kan lese for Dem så mye mer.
- Hvorfor ikke det? - Jeg ser ikke så godt.
Jeg har "aldersavhengig forandringer i den gule flekken".
Jeg har flekker i midten av øynene.
Flekker som blir stadig større. Jeg har vanskelig for å lese.
- Derfor forstørrelsesglasset... - Ja.
Snart, min kjære Germain, forsvinner jeg inn i skyggene.
Jeg kommer ikke til å kunne telle duene.
- Går det ikke an å operere? - Synet dør. Man opererer ikke døden.
Snart må jeg ha stokk for å gå på gaten.
Nei, vent... Jeg skal ordne en stokk.
Hvem fikk blomstene?
Da jeg så dem i morges trodde jeg at de var til meg.
Jeg ventet hele dagen. Jeg kikket ved hver holdeplass.
Hvorfor skulle jeg gi deg blomster?
Ja, du... Hvorfor?
Hvem var de til?
Jeg er ikke Francine! Jeg aksepterer ikke sånt som Youssef gjør.
Elsker du henne?
- Hva heter hun? - Margueritte med to T. De var hennes.
Denne også! Hun er 95 år. Jeg elsker henne. Er du fornøyd nå?
Er du helt forstyrret?
Sett deg.
- Hvorfor har du ikke sagt noe? - Hvor skal jeg begynne?
En gammel dame som teller duer, en ordbok der du kalles "dill"-
- og en by full av rotter. Ingen hadde trodd meg.
Jeg ville trodd deg.
Du skulle se henne... Så sart, med små fine lemmer.
Som glassdyrene som de selger i Grandjeans papirhandel.
Som hinden som står i vinduet.
Man kan knuse den så lett.
Snart ser hun bare i svart-hvitt. Etter det blir det bare svart.
- Syns du at det er rettferdig? - Holder hun på å bli blind?
Ja, hun blir blind.
Hva kan jeg gjøre med det?
Gi henne noen vindusviskere kanskje?
- Ikke bli sint. - Det blir jeg ikke.
Hva hender når hun ser utydelig? Hva hender med alle bøkene hennes?
Hun lever for bøkene sine. Så hvis hun slutter å lese...
- Du kan lese for henne. - Hva?
- Du kan lese for henne. - Det klarer jeg aldri.
Du får forsøke, Germain.
Får jeg se?
- Stokken hennes. - Så fin den er!
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg ser etter en bok.
Da har du kommet riktig.
- Vet du tittelen eller forfatteren? - Nei. Jeg vil bare ha en bok.
- Essay, biografi eller fiksjon? - En bok som forteller en historie.
- Hvilken sjanger? - Kort.
- En roman? - Ja. Men ikke for tykk. Og lettlest.
En roman...
...ikke for tykk, lettlest... Ja.
"Hvordan oppsto denne flytende gate?"
Jeg forstår ikke, men det gjør ikke noe.
- "Hvilken sjøme..." - Sjømann.
Nettopp.
"Hvilken sjømann og hvilken arkitekt har anlagt den midt i Atlanterhavet"-
- "på havoverflaten over seks tusen meters avgrunn?"
Fanken, så dypt! Du vet, det er seks kilometer.
- Takk. - Der er Atlanterhavet virkelig dypt.
"Denne lange gate, de skifergrå takene..."
"De...enkle butikkene"...
..."urokkelige"...
Fanken, jeg har ingen ordbok lenger.
Det betyr at de ikke rører seg.
Når du setter deg imot er du urokkelig.
Urokkelig...
"Hvordan kunne alt stå opp uten å bli kullkastet..."
Kullkastet? Ja, nettopp.
"...av bølgene." "...kullkastet av bølgene."
"Barnet trodde at hun var den eneste jenta i hele verden."
"Men visste hun at hun var en liten jente?"
- Hva forstår du ikke? - Nei, det er...
Jentungen er helt bortkommen og har ingenting.
Som Margueritte, som en liten spurv.
"Som om hun levde og elsket"-
- "men fremdeles befant seg på grensen til å dø?"
"En skapning som var ubehjelpelig berøvet alt"-
- "i havets ensomhet."
Fortere! Les det igjen!
"Som om hun levde og elsket"-
- "men fremdeles befant seg på grensen til å dø?"
"En skapning som var ubehjelpelig..."
- Høyere. - Som når vi elsker?
- "Fortere og hardere", sier du da. - Slutt, Germain!
- Hva er det? - Jeg liker ikke å prate om det.
Fortsett!
Den vakre damen fra Cadiz hadde mykt fløyelsblikk
Hva gjør du?! Er du helt gal?
Gi meg den!
- Du bløter meg ned. - La meg være!
- Jeg advarer deg. Jeg ringer politi! - Nei! Inn med deg nå.
Hjelp!
Jeg er moren din, for helvete!
- Gå opp, mamma. - Det gjør vondt!
Slutt! Pass hodet.
Det gjør vondt, din idiot!
Så trøtt jeg er. Du sliter meg ut!
Legg deg der!
- Jeg hjelper deg. - Jeg er trøtt!
Jeg lager kaffe til deg.
Nå skal jeg fortelle hvem faren din er.
Det er Luis Mariano.
Jeg laget øyet med en loddebolt. Derfor er det svart.
Så slipte jeg den og polerte med semsket skinn.
Så lakket jeg den.
- Er den ikke fin? - Den er ikke så stygg.
Det er en underdrivelse.
"De ser ikke så ille ut" betyr jo at De er vakker. Det samme.
"Den er ikke så stygg" betyr at jeg elsker den. Jeg elsker den!
Lukk øynene! Jeg har en overraskelse til Dem.
- Hva er det? - Lukk øynene, sier jeg.
"Hvilken sjømann..."
"Hvilken sjømann med hvilken arkitekt har anlagt den midt i Atlanterhavet"-
- "på havoverflaten over seks tusen meters avgrunn?"
- Det heter "Verdenshavets barn". - Jules Supervielle. Fortsett!
"Denne lange gate, de skifergrå takene"-
- "disse enkle butikker, urokkelige."
"Hvordan kunne alt stå opp uten å bli kullkastet..."
- Liker De det? - Veldig.
Skal jeg fortsette? Lukk øynene.
"Barnet trodde at hun var den eneste jenta i hele verden."
"Men visste hun at hun var en liten jente?"
"Save the world"! Når du har gjort det, får du by oss på en runde.
Din tur!
- Mine herrer... - Hør på ham!
- En gang til? - Jeg har ikke tid.
Ikke tid til å vanke med vennene dine? Hva er det med deg?
Du drikker knapt, prater ufattelig og stikker alltid.
Ja, du har forandret deg. Vi likte ditt gamle jeg.
Han slutter vel snart å knulle. Stakkars Annette!
Jeg knuller henne ikke mer. Vi elsker! Du er sur for jeg kan 6 ord.
Passer det ikke, så driter jeg i det. Og det er ingen underdrivelse.
En dagens!
Fanken... Hun har latt alle lysene stå på.
Kan du ikke slukke der nede i det minste?
Mamma...
- M Chazes er her. - Ja, nettopp! Jeg hadde glemt ham.
Jeg ventet på deg, M Chazes. God dag.
Jeg kondolerer. Vær så god og sitt.
La meg se.
Moren din hadde ingen annen arvtager, så huset tilfaller deg.
Så er det en sum på...
- Huset? - Huset hennes.
- Hun leide det. - Tidligere, ja.
Så kjøpte hun det med livrente av M Blondeau ved å spare sammen.
Hun jobbet ekstra på hermetikk- fabrikken, både dager og netter.
Og hun gjorde jo riktig. Bingo!
For seks år siden døde den gamle Blondeau. Alt tilfaller deg.
- Fortalte hun ikke det? - Nei.
Jeg skulle gi kassen til deg også.
Jeg har faktisk ikke engang åpnet den.
Germain Despuis og jeg 14. juli
Er det faren din?
Det er foreldrene mine.
- Hva er dette? - Hva?
Det er noe i plast.
Jeg sa at jeg ikke åpnet den, men...
Da jeg så den...
Ifølge henne er det et stykke av...
...navlestrengen din.
Hva syns du?
Aldri et blikk, aldri et ord!
I årevis sparte hun sammen sine småpenger til meg.
- Tror du på det? - Ja, det gjør jeg.
Hva skal jeg gjøre med dette skrapet, utenom fotoet?
- Får jeg se det? - Se!
De var så unge, og vakre!
- Hvor lenge elsket de hverandre? - Lenge...
Lenge. Minst fem minutter.
Jeg er gravid, Germain.
Jeg er gravid.
Forsiktig, forsiktig!
Stans! Jeg må fortelle det til Margueritte.
Ta kassen!
Vi ses i kveld!
Hun har reist. Nevøen og kona hans kom og hentet henne.
- Hvorfor? - De kunne ikke betale lenger.
- Når kom de? - I morges.
- Uten forvarsel? - Vi fikk vite det, men ikke hun.
Kommer hun ikke tilbake?
De hadde en kassebil og tok alt. Gamlemor, møblene og bøkene.
- Bor de langt unna? - Langtvekkistan.
- Hvor er det? - Nordre Belgia, nær Holland.
Vi har adressen og et telefonnummer.
- Hun la ikke noe brev til meg her? - Hun la dette her. Vær så god.
Ja, jeg...
Prinsesse.
Falskspilleren, Pierrot...
Gledespiken, Tyven...
...Krøplingen.
Har du kommet tilbake, Ugla?
Margueritte!
- Hei! Jeg vil treffe Margueritte. - Hun er ikke her.
- Er du nevøen? - Ja, men hun bor ikke her.
Hvor er hun? Jeg er vennen hennes Germain Chazes.
Jaså? Vi hjalp til så godt vi kunne. Vi kunne ikke ha henne her.
- Vi er ikke millionærer. - Hvor er hun?
Skatt, har du adressen?
Du skal få den.
Madame Van de Veld, takk.
Et minutt, min herre.
Min herre!
- Er det ikke uhøflig å stikke av? - For en hyggelig overraskelse!
- Har den hjul? - Hva er dette?!
Forstår De ikke at De kidnapper meg?!
Vi har ikke fylt inn noe skjema eller fått tillatelse fra familien.
- For en komplikasjon! - Før ordet er oppslått er vi hjemme.
- Hva mener De med "hjemme"? - Jeg mener hjemme hos meg!
Germain! Smørbrødene Deres ser fremdeles like gode ut.
- Vil De ha? - Ja, nå vil jeg gjerne ha. Takk.
- Vær så god! - Takk.
Et forunderlig møte mellom kjærlighet og ømhet, det var det vi søkte
Hun het som blomsten og levde blant ord, med adjektiv sprudlende av liv
Verb som vokste som gress, visse tok jeg ikke i bruk
Selv var hun myk, gikk gjennom mine skall rett til mitt hjerte
I kjærlighetshistorier fins ikke bare kjærlighet
Iblant...
...har ikke kjærligheten navn likevel elsker man
Et eiendommelig møte - vi møttes på en parkbenk i mitt nabolag
Hun var ikke større enn en due, i de små fjærene ruget hun ordene ut
Hun var omgitt av ordene iblant like vanlige som jeg
Hun ga meg en bok, så to Teksten levde foran meg, jeg så
Dø ikke ennå, du har tid, vent
Timen er ikke kommet, lille blomst Gi meg litt mer av deg
Gi meg litt til av livet ditt
Vent...
I kjærlighetshistorier fins ikke bare kjærlighet
Iblant har ikke kjærligheten navn men likevel elsker man...
Oversettelse: Nina Eidheim www.primetext.tv